Vi uddannes til at være opmærksomme.
Til at sætte fingeren på problemet.
Hej.
Til at stille de rigtige spørgsmål.
Til at finde årsagen.
Til vi ved præcis, hvad den er.
Jeg vil gerne tale med dr. Hunt.
Nej, han er ikke gået hjem. Det er dr. Yang, tilkald ham. Jeg venter.
Så vi kan gøre noget ved den.
- Hvad er der? - Du kom aldrig hjem.
Der kom en busulykke. Hvorfor er du her?
Jeg tænkte... du havde en hård nat, så...
- Jeg kommer med lidt kaffe. - Fint, tak.
- Man skal være meget forsigtig. - Hvor er den?
Jeg glemte den. Men sov bare videre.
Ellers kommer man til at gå for langt.
- Måske skaber vi bare problemer. - Kom tilbage til mig.
- Nej. - Du savner det.
- Hvad skulle jeg savne ved neuro? - Mig.
- Vi sagde jo, det ikke fungerede. - Men det var før, vi fik Zola.
Jeg savner dig. Kom tilbage. Bare en dag.
Tænk på gådefuldheden, miraklerne, gliomet...
Meningiomet, astrocytomet...
Dr. Webber. Dr. Webber!
- Op med dig, Richard. - Avery er her til blæreoperationen.
Hej, Catherine.
Bare rolig. Jeg vil se den nye blære. Jamen dog... dr. Keaton.
Den er vokset ud af patientens egen blære og stamceller. Smukt.
- Nattevagterne betalte sig. - Vi havde ikke klaret det uden dig.
Du smigrer mig. Inden vi sætter den ind dernede, vil jeg finde min søn.
Og du bør drikke lidt kaffe. Vi ses til operationen. Dr. Keaton!
- Blev det sent i går? - Nej, nej. Men jeg sidder hos Adele.
- Hvornår får du så sovet? - Jeg klarer mig, Bailey.
- Jeg klarer mig. - Sikkert.
- Fjern rørægget fra mit tæppe. - Du var jo ikke sulten.
- Du får hjertestop som 35-årig. - Hør mig i stoffet.
Er det ikke fælt at udnytte en trist mor?
Nej, det er fælt, at jeg sad hos dig, så du ikke græd over babyen.
- Han har jo en hjerneblødning. - Nej, han risikerer at få en.
- Jeg har styr på det. - Du er tæt på at dumpe til eksamen.
Jeg ved præcis, hvilket spørgsmål der knækker dig. Robbins?
- Jeg må gå. - Så er det Robbins. Jeg går med.
Hvor er Derek? Jeg vil ikke assistere og får så en araknoidalcyste.
Når Owen godkender det, skal jeg slukke en respirator.
Der er han.
Han deler bare sine nødder. Det betyder ikke noget.
Cristina. Jeg må altså finde Derek.
- Igen: Hvis min mor kommer... - Så har vi travlt i dag.
Sig: "Desværre, men Jackson har ikke tid til hygge i dag."
- Der er du jo. - Dr. Avery.
Godt at se dig igen, dr. Sloan. Flyt dig, så jeg kan se min dreng.
Du er så tynd. Har du smokingen?
Jackson skal med mig til Medicinrådets bal i aften.
Og det er dr. Mara Keaton. Hun er min stjernestipendiat i urologi.
Mara. Det er min søn, Jackson.
- Dr. Mark Sloan. - Godt at møde jer.
Måske skal Mara arbejde her næste år, så min søn kan vise hende rundt.
Dr. Sloan, kan du undvære ham et par timer?
Ja da. Vis hende rundt. Tag jer god tid.
- Det går ikke. Vi har travlt. - Kepner kan hjælpe.
Perfekt.
Hej.
Så er det vel nu.
- Skal vi gøre det nu? - Hvis du ikke... vil du sige noget?
Nej. Han har hørt mig ævle i 22 år. Han vil nok have fred og ro.
- Og nu? - Vi slukker respiratoren.
Så stopper vejrtrækningen. Jeg slukker monitoren og fjerner sonden.
Vi så en dum film, hvor nogen slukkede en fyrs respirator.
Han sagde: "Det gør du aldrig mod mig." Det var for sjov.
"Sluk ikke for kontakten. Læg mine organer i et glas."
"Opgiv mig ikke."
Hold op med det.
Stop. Jeg kan ikke klare det. Tænd den igen.
Manden fortrød, Owen. Han bad mig stoppe, så jeg stoppede.
- Hvad gør du nu? - Opererer med Teddy.
- Nej, du sidder hos ham. - Og overbeviser ham?
Nej, hjælp ham med at forstå, at der ikke er andet at gøre.
- Gør dit job og vær lidt empatisk. - Ville du noget?
- Jeg ville høre, om jeg kan hjælpe. - Nej.
Jeg var her, da Michael kom ind. De kender mig.
- Har du ikke nattevagter? - Jeg kan blive.
- Jeg synes ikke... - Cristina, lad hende hjælpe.
Tak.
Jeg er helt ny jurist. Det er min første jobsamtale. Det gik så godt.
Men da jeg skal give ham hånden, besvimer jeg.
Med rumpen i vejret og kjolen over taljen.
- Og jeg havde mormortrusser på. - Fik du jobbet?
- Nej. - Det går bedre, når cysten er væk.
Vi laver en såkaldt marsupialisering. Vi snitter i cysten -
- så den tømmes for væske.
- Men I fandt altså en tumor? - Ja, et lille meningiom.
Den er godartet, men hvis du oplever besvær, kan dr. Grey fjerne den.
Men cysten sidder i pandelappen. Det er derfor, du besvimer.
- Er det så nu? - Ja. Vi ses, når det er overstået.
- Dr. Grey... hun savner mig. - Hun er stoppet på neuro.
- Hun vil tilbage. - Nej.
Jo... magien kalder.
- Kan han klare en hjerteoperation? - Vi er nødt til at operere.
- Hjerneblødningen skal vel opløses? - Vi må desværre operere i dag.
Vi kan behandle Tommys hoftedysplasi med abduktionsbandage.
Jeg tog scones med. Du sprang morgenmaden over.
- Græskarfrø... føj. - Jeg tager den.
- Spis den. - Jeg kan ikke spise.
Du besvimer jo bare. Spis nu.
- Hvornår skal han opereres? - Snart. Karev siger til.
- Jeg opererer vel? - Du fisker efter merit.
Nej. Måske lidt... Det vil se godt ud til eksamen.
Han skal ikke operere. Han har ikke sovet.
Bør Karev virkelig score moderen?
- Det gør han ikke. - Han sov her. Han gav hende scones.
- Du gav mig scones... - Vi sover sammen, for vi er gift.
Nej, hun er hans turnuslæge. Alex Karev vil bare udvise omsorg.
- Og det kan vi takke mig for. - De har sex.
- De har lavet en fin blære. - Må jeg se?
Nej, det vil du ikke. Den er så klam.
Den ligner de der suppeskåle af brød, men den er lavet af kød.
Jeg vil ikke grine. Jeg tisser bare i bukserne.
- Åh gud... der kom det. - Undskyld, min ven.
- Men nu er det slut med det. - Nu kan du grine uden at tisse.
- Og nyse, hoste, have sex... - Du bliver glad, når hun gør sit.
Alle bliver glade, når jeg får lov til at gøre mit.
- Og der var den. - Fint.
- Perfekt kraniotomi. Ikke? - Så kedelige indgreb lokker mig ikke.
- Det er ikke kedeligt. - Hun gør det selv for første gang.
- Motorcyklist med rygradsfraktur. - Jeg kommer.
- Når du udfører marsupialiseringen... - Helt til kanten. Det ved jeg.
- Hun er god. Men sker der noget... - Nej, gå bare.
Og det er operationsstue 2, som er præcis ligesom stue 1.
- Passer I skadestuen på 5. år? - Ja, det er hårdt.
- Så jeg bør arbejde nu. - Kan vi ikke kigge lidt?
- Jo... - Jeg troede, mit privatliv var dødt.
Dater du stadig en?
- "Stadig"? - Jeg mente, om du overhovedet dater.
- Hvor er du uddannet? - Min far er på Oxford.
- Så jeg gik de første år der. - Oxford...
Så Boston, og så begyndte jeg hos din mor, og nu er jeg her.
- Lidt af en stamtavle. - Nej, hårdt arbejde og god timing.
Ja, jeg er med. Jeg kender det.
Er det Derek Shepherd? Kan vi blive og se på...?
Bare nogle suturer til.
- Jeg har set små hjerter, men... - Det her er det mindste.
- Hvad skete der? - Hævet fontanelle, udvidede pupiller.
Hjerneblødning. Giv mig ultralyden.
Der. Vi må sætte en shunt hurtigt, ellers får han væske i hjernen.
- Tilkald Marcus. - Nej, Shepherd.
- Han er optaget. Tag Marcus. - Nej, han skal have Shepherd!
- Cysten drænes fint. - Flot indsats.
- Hvor kommer blodet fra? - Bare rolig. Vi udvider kraniotomien.
- Skal vi åbne mere? - Ja, det er fint. Bare lidt.
- Folk kan vågne op. - Ikke hjernedøde.
- Han trækker jo vejret. - Med apparatet.
- Når vi slukker... - Så dør han.
Din mand døde.
Godt. Her er et EEG fra en patient, som også lå i respirator.
Stregen viser hjerneaktivitet.
De her linjer har toppe, men din mands linjer er helt lige.
- Hjernen har været død i 72 timer. - Stop.
Jeg vil bare forklare...
Hvordan kan han være død, når I stopper livsbevarende behandling?
Bare tag dig god tid, Sam. Det er en svær beslutning.
Sid hos Michael og tag dig god tid.
- Tag al den tid, du har brug for. - Tak.
Så, så... jeg ved, hvor svært det er.
- Sådan? - Ja. Det bløder lidt. Kauteriser.
- Sådan. - Se... der sidder tumoren.
Vildt, der er den. Skal vi fjerne den?
Vi bør nok...
Ring til stue 2 og spørg, hvornår Shepherd er færdig.
- Han sagde jo, jeg kunne gøre det. - Ja, og der sidder den.
- Han er snart klar. Han kommer. - Vi venter lige og hører med ham.
- Rygraden er stabil. - Og nu?
Han kan ikke køre motorcykel mere. Bare han kan gå.
Dr. Shepherd. Kom hen på stue 4. Tommy har hjerneblødning og...
- Hvem er Tommy? - Morgans barn. Turnuslægen Morgan.
- Vent lidt. - Vil du ikke nok komme straks?
Gå... jeg afslutter her.
- Hvor er din smukke turist? - Min mor vil føre os sammen.
- Du skulle sige, vi havde travlt. - Du bør have hænderne fulde.
- Hun bør have dine hænder på sig. - Sig mig, er du 12 år?
- Jeg giver visdommen videre. - Eller leger alfons.
Hun er kun i byen en nat.
Nej. Jeg vil ikke give min mor den tilfredsstillelse.
- Du skal ikke tilfredsstille din mor. - Barnligt!
Sam.
- Er der... vil du spørge om noget? - Nej, tak.
Men hold op med at cirkle rundt som en grib.
- Skal jeg tale med ham? - Nej.
- Han skal have tid til at sørge. - Han skal tænke klart og forstå.
Hans mand er ved at dø.
De var på vej i supermarkedet. De levede deres rare, kedelige liv -
- og så blev de kørt ned. Sam var helt uforberedt.
- Jeg har lært dem at kende. - Har du nogensinde været gift?
- Nej. - Så hold mund. Du fatter det ikke.
Du kender ikke Sam. Du ved ikke, hvad han har brug for.
- Der er du jo. - Hvad laver du her?
Vi er færdige. Hun var så god.
Og Lexie fjernede meningiomet. En perfekt indsats.
- Hvad? - Hun fjernede tumoren.
Hvorfor pokker gjorde hun det?
- Det var hun ikke godkendt til. - Skulle hun gennemgå et indgreb til?
- Du kunne have tilkaldt mig. - Det gjorde jeg. Lori klarer sig.
Vi ved ikke noget, før hun vågner.
Jeg burde have vidst bedre. Og du med. Lad mig se billederne.
Den stakkel... hun er 50 år og skal have ble på på dates.
Det ødelægger charmen, når man siger: "Jeg skifter til noget behageligt."
Men i hendes alder er alle de gode mænd allerede taget.
Det er bare for tragisk, ikke?
- Her er blæren. Hvis du vil vide det. - Giv mig den, dr. Bailey.
Dr. Avery. Jeg har mistet den anden dr. Avery. Må jeg assistere?
- Nej. Du fik en opgave, dr. Keaton. - Men...
- Vil du med til Medicinrådets bal? - Naturligvis.
Du mistede ham, så du må selv finde ham.
- Et bal... det lyder sjovt. - Sjovt? Det er så udmattende.
Før hed jeg Catherine Fox. Efter jeg blev en Avery, betyder alle baller -
- at jeg skal mases ned i fine kjoler og repræsentere familien.
Jeg skal altid ære navnet Avery, men jeg kan ikke selv få prisen.
Navnet er en stor belastning. Det kan knække en.
Det skete for Jacksons far. Jeg vil skåne Jackson.
- Der er meget at forsvare. - Bliver du ikke nostalgisk?
Jeg vil være Catherine Fox igen. Dengang var jeg sjovere.
- Du er stadig sjov. - Synes du? Tak, fordi du ser det.
- Prøvede du også cafeteriaet? - Jambalayaen? Den var klam.
April har yoghurt og nogle rester.
Lexie fjernede en kvindes tumor, og Derek tror, vi har skadet hende.
- Har I det? - Nej.
Jeg har haft Owens dumme sygeplejerske hele formiddagen.
Hun er en dum intensivsygeplejerske. Det her er lækkert.
- Jambalaya! En ren salmonellafælde. - Har du bollet turnuslægen længe?
Hvad? Det gør jeg ikke.
- I var i vagtrummet tidligt i morges. - Ja, vi læste til eksamen.
- Alex! Du er slem. - Stop. Hun er turnuslæge og patient.
- Det bliver som med Rebecca. - "Most fjæs"? Rædsomt.
Hun falder for dig, så bliver hun gal og tisser på min sofa.
- Pis af med jer begge to. - Hold hende fra min sofa.
Går det bedre mellem dig og Owen?
- Er det min kalkungryde? - Hvordan laver du de sprøde løg?
Jeg kommer dem i til sidst. Jeg havde glædet mig til den.
- Kontakt ikke min mor på Facebook. - Det gør jeg heller ikke.
Hun ved, at Lexie og jeg slog op. Nu skal jeg have en urolog-pige.
- De er mine. - Jeg vadede rundt på en blind date.
Du bad mig om at fjerne hende som ven, og det gjorde jeg.
- Hej. Jeg leder efter dr. Avery. - Ja, han er lige der.
- Der er du jo. Skal vi fortsætte? - Ja, det gør vi. Festligt.
- Cristina... - Stop.
- Vi talte... - Nej, du talte. Jeg sagde stop.
Jeg har det fint. Alt er helt fint.
Vi kan vel tale sammen over en bid mad.
- Dr. Keaton... - Kald mig Mara.
- Du er sød, men nej tak. - Hvad mener du?
Min mor mente nok, at vi har noget tilfælles, men desværre.
- Jeg er ikke ude efter... - En kæreste.
Du tror, at jeg vil servicere dig som en konkubine.
Jeg vil ikke servicere dig, dr. Avery. Men din mor.
Hun bad mig finde ud af, hvordan det går med karrieren og kærlighedslivet.
Det er bedre end at tømme bækkener, men din mor er krævende.
Du forstår nok, jeg må fortælle hende noget, så drop arrogancen -
- og fortæl mig noget. Helst i cafeteriaet. Jeg er hundesulten.
Aldrig i livet. Der er jambalaya i dag. Kom med.
- Hvor er Lexie? - Hun venter på prøvesvarene.
- Lille skat... - Vi er Loris forældre.
- Dr. Shepherd og dr. Grey. - Hvordan har hun det?
Operationen gik fint. Vi ved ikke mere, før hun er ude af narkosen.
- Nu vågner hun. - Hej, Lori. Hvordan har du det?
Lad os se. Fin reaktion. Se på pennen... op, ned.
- Hvordan har du det? - Vi er her, min ven.
- Det er et godt tegn. - Hej, min ven.
Det er afasi. En del af talecentret blev skadet under indgrebet.
Med behandling får hun nok noget af sproget tilbage.
- "Noget"? - Hvad har I gjort?
Undskyld. Jeg ville bestemt ikke forvolde skade.
Jeg forudså ikke det her. Undskyld, jeg begik en fejl.
Vi sagsøger jer. Hun er 27 år. I har ødelagt hendes liv.
- Vi sagsøger jer. - Stille. Lori kan høre dig.
- Det var min skyld. - Jeg skulle ikke have forladt jer.
- Hvordan kunne du? - Jeg ville jo vise dig tumoren.
Vi siger, at det var min skyld.
- Hun bliver knust. Skal hun vide det? - Ja.
- Hun er ikke stærk nok. - Så bør hun ikke være kirurg.
Er hun vågnet?
Dr. Webber var utrolig. Han holdt din blære, som var det hans barn.
Åh, stop nu...
- Jeg sagde: "Hvilket grimt barn." - Stop. Jeg tisser i bukserne.
- Vent. Tisser jeg ikke? - Nej, du tisser ikke.
Jeg tisser ikke i bukserne.
Vent lidt... sådan.
- Det var en tilfreds kunde. - Vi er et rigtig godt team.
Ved du, hvad der ville være sjovt i aften?
Hvis du kom. Jackson ledsager mig, men jeg vil have voksent selskab.
Jeg ville rigtig gerne med, men...
- Ved du hvad? Det vil være en ære. - Skønt. Skaffer du en smoking?
Hold op med at tro, at du svigter Michael.
- Tænk, at du hjælper ham i stedet. - Emelie!
Det er svært, men det er tid for ham, og han har brug for dig.
- Hvad gør jeg, når han har sagt nej? - Han burde være død i ulykken.
Han ville være lige så død, men du var sluppet for valget.
Nu blev det sådan, at han døde i slowmotion.
I mandags opererede jeg hjertet, men tirsdag kollapsede lungerne.
I torsdags fik han nyresvigt, og efter tre dage var han hjernedød.
Sam. Hvis han var død i ulykken der på vejen...
Hvis du havde set ham blive kørt væk i en pose...
Så var han forsvundet, som han er nu, men du havde indset det.
Og det havde beroliget dig. Jeg kendte ham ikke, men det gjorde du.
Men jeg tror, han ville ønske, at du følte den ro.
Hent papirerne.
Du er uddannet i Oxford. Det er fornærmende.
Tror du, at jeg kan lide at skygge hendes dovne søn?
- Hun forstår ikke, der er grænser. - Jo, men hun hader grænser.
- Man må sætte grænser og sige nej. - Så fyrer hun mig jo.
Nej, hun vil respektere dig. Sig nej og modstå blikket.
Det er, når hun ser skuffet ud, at man skal stå fast.
Jeg kan ikke stå fast. Jeg har ikke det fodfæste.
Det passer ikke. Jeg kan mærke, at du kan stå fast.
Da vi fjernede tumoren, skadede vi Brocas område.
Så hun forstår tale og ved, hvad hun vil sige, men kan ikke få det frem.
Men kan han ikke ordne det?
- Nej, man kan intet gøre. - Vil hun ikke kunne tale?
Hun er 27 år. Han må da kunne gøre noget.
Nej. Det her er også min skyld. Jeg burde ikke have ladet dig gøre det.
Åh gud... den var lige der. Jeg havde ikke gjort det, hvis...
- Du så den! - Græd ikke. Gå hen og tal med Derek.
Han vil være tosset og råbe og nægte at se på dig i nogle dage.
Stå imod. Du vil lære af det her, og du begår aldrig den samme fejl igen.
- Hjertet er fint, og drænet virker. - Og du fik to indgreb.
- Din søn er den rene guldgrube. - Vi er heldige at have dig.
- Du dumper til eksamen og må sige op. - Stop.
Jeg går hen til min dreng nu.
- Er du og Morgan sammen? - Nej.
Hendes dumme kæreste skred, så hun mangler hjælp. Hun er min turnuslæge.
Har du set en af de der gorillaer, der tager en killing til sig?
Det kaldes "prægning". Den bange killing lader gorillaen holde sig -
- fordi kattemoderen er væk. Den dumme kattefyr skred.
Det her er noget helt andet.
- Pas på. Hun er forelsket. - Nej da.
Se hellere dine dyreprogrammer.
Din store, dumme gorilla...
- Gør du dig klar til daten? - Vi går bare ud som kolleger.
- Ved hun det? - Hvad mener du?
- I har jo flirtet helt vildt. - Jeg flirter da ikke.
- Hvorfor føler jeg mig så beskidt? - Mener du...?
- Jeg er gift. Min kone er på et hjem. - Det ved jeg.
- Gud... jeg elsker min kone, Bailey. - Jeg ved, at du elsker din kone.
Kærligheden tager næsten livet af dig. Du ligger søvnløs.
Du kæmper hårdt for, at hun skal føle sig elsket.
Lad mig gøre det der.
Vær ikke så hård mod dig selv.
Alle på det her hospital flirter helt vildt, så det er fint.
Du er en god mand. Det ved jeg, og det ved alle her.
Men måske ved "dr. Flirtebuks" det ikke.
Man kan flirte for hyggens skyld eller for at opnå noget.
Og jeg ved, hvad du gør.
- Var det alt? - Ja, nu sker det snart.
Godt...
Tak.
Fanden tage dig...
Derfor tog det tre år at bekende min kærlighed og tre år at flytte sammen.
Du troede, jeg var bange for nærhed, men jeg var bange for det her.
Jeg var bange for min stærke kærlighed.
Bange for at indse, jeg aldrig kunne blive lykkelig uden dig.
Jeg var bange for det her.
Bange for det, der sker nu.
Fanden tage dig...
- Dr. Yang. Kan jeg gøre noget? - Kan du droppe sex med min mand?
- Jeg ved ikke, hvorfor jeg... - Hør her.
- Rør mig ikke. - Jeg har ikke...
Dr. Hunt og jeg er ikke...
Jeg flirter med ham. Jeg flirter med alle for at orke det her job.
Jeg sværger, at det ikke betyder noget.
- Du skiftede til nattevagter. - Ja, min kæreste... jeg har en.
Ring og tjek. Læs mine sms'er.
Stop nu.
Dr. Yang, jeg er ked af det.
Han er min chef. Jeg ville aldrig... det sværger jeg.
Undskyld.
Planen holdes. Sker noget uventet, syr man sammen og lægger en ny plan.
- Det ved jeg. - Gør du?
Så havde du taget tumoren herfra, og så havde Lori kunnet tale nu.
Det er så dumt og arrogant gjort!
Hvor er I elegante.
Mor, Mara vil gerne sige noget.
- Jeg... nej, egentlig ikke. - Jo da.
Dr. Avery og jeg har besluttet, at vi ikke tager med i aften.
- Hvis du ikke meget gerne vil... - Stå fast.
Du tog mig med for at hjælpe med noget privat -
- selv om jeg kunne have fået faglig erfaring, så jeg holder fri i aften.
- Jeg vil selv råde over min tid. - Stop nu.
- Den sad. - Du afslørede min spion.
Jeg skal nok behandle hende pænt. Hyg dig. Jeg elsker dig.
- Doktor. - Doktor.
Doktor...
Jeg ville trække invitationen tilbage. Jeg har en date i aften.
Sikke en hård dag. Hjertetumor, en svær blødning... men du kæmper.
- Skal vi tage hjem? - Ja, snart.
- Vil du tage et billede til? - Ja da.
- Kom, Alex. - Nej, det er fint.
Kom nu.
Godt. En, to, tre.
En sød lille killing...
- Hvor er du fin. - Jeg troede, du ville svigte mig.
Det vil jeg desværre også.
- Undskyld, men jeg kan ikke gå med. - Fordi jeg har flirtet med dig?
- Nej. - Du ved, at det bare er for sjov.
Din kone skal ikke være bekymret.
Min kone har Alzheimers.
- Hvor slemt er det? - Det er slemt.
Hun bor på et hjem. Jeg besøger hende hver aften.
Oftest ved hun ikke, hvem jeg er, men hun ved, at jeg er bekendt.
Men hun er ikke til stede. Og jeg savner hende.
Jeg savner, at vi grinede og snakkede.
Jeg savner at føle mig som en mand. Ikke bare en ven.
Men jeg var ikke ensom i dag.
Jeg følte mig som en mand i dag, og det føltes godt.
Så jeg stoler ikke nok på mig selv til at gå ud med dig i aften.
Min kone har brug for mig. Og har jeg brug for at se min kone.
Richard, du er en god mand.
- Ved du det? - Jeg gør mit bedste.
Mange tak for en dejlig dag.
Vil du virkelig skifte? Vi kan gå et pænt sted hen.
Et sted, hvor du kan blive ved med at se så godt ud.
Faktisk... er jeg ikke så sulten.
Er du ikke?
Vil du hjælpe mig med lynlåsen?
Vil du hjælpe lidt mere?
Vi har altid gode hensigter. Vi vil altid gøre det rigtige.
Men vi vil også afprøve grænser.
Så vi løber risikoen for at gå for langt.
Vi skal lære ikke at gøre skade, men samtidig skal vi skære i folk.
- Er alt i orden? - Nej.
Tænker du på Lori?
Jeg kan ikke vende tilbage til neuro. Du vil ikke engang se mig i øjnene.
- Det er ikke godt for os. - Det ved jeg.
- Vil du tale om det? - Nej.
- Vil du distraheres? - Nej.
Vil du være i fred?
Nej.
Derfor gør vi ting...
...selv om vi burde have ladet være.
For det er svært at acceptere, at man intet kan gøre...
- Du er vågen. - Du kom aldrig hjem.
- Det skyldes... - En busulykke, en togulykke...
- Vi bør bare lade det være... - Hvorfor stirrer du?
- Skal vi tale om det nu? - Ja, det skal vi.
- Jeg er træt, og det er sent. - Det er altid sent!
Og du bør ville tale om det med mig, men du nægter.
- Hvor er du? - Jeg er jo her. Jeg er hjemme!
Nej, det er du ikke.
...før vi gør det hele meget værre.
Før vi gør uoprettelig skade.
Vær nu ærlig, for jeg er ved at blive vanvittig.
- Elsker du mig stadig? - Det handler ikke om det.
Jeg elsker dig så højt, at det gør ondt.
Godt. Godt så...
Så kan vi løse det her... Vi må tale sammen.
Jeg kan ikke mere. Og jeg er ved at blive rigtig tosset...
Hende sygeplejersken, Emilie... Jeg påstod, at I havde sex.
Undskyld. Det føles som om...
Det føles i hele kroppen, som om du er mig utro.
Så kommer du hjem og siger, at du elsker mig.
- Og jeg er så lettet for... - Stop.
Jeg sagde, at jeg elsker dig så højt, at det gør ondt.
- Ja. - Jeg sagde...
At det gør ondt... at elske dig.
Sig det bare.
Jeg er dig ikke utro med Emelie.
Men jeg har været dig utro.